VĂziközmű infrastruktĂşra pĂłtlási szĂĽksĂ©gletei társadalmi szerepvállalás – szolidaritási kĂ©nyszerek
A nemzetközi szakirodalom Ă©s a kutatási eredmĂ©nyek mĂ©ly Ă©s szĂ©lesen tátongĂł vĂzĂ©rtĂ©k-szakadĂ©kra világĂtanak rá. A telepĂĽlĂ©si vĂziközmű szolgáltatást biztosĂtĂł vĂz- Ă©s csatorna hálĂłzatok, Ă©s a hozzájuk kapcsolĂłdĂł lĂ©tesĂtmĂ©nyek, valamennyi egyĂ©b közszolgáltatás alapját kĂ©pezĹ‘ infrastruktĂşránál drágábbak, ugyanakkor a vĂz- Ă©s csatorna szolgáltatás dĂja a legalacsonyabb a háztartási kiadások között. A klĂmaváltozás, valamint a nĂ©pessĂ©g- Ă©s gazdasági növekedĂ©s egyĂĽttesen, alapjaiban fenyegetik a megfelelĹ‘ mennyisĂ©gű Ă©s minĹ‘sĂ©gű vĂzkĂ©szletek rendelkezĂ©sre állását, fenntartását. MĂg a fejlĹ‘dĹ‘ országokban az infrastruktĂşra hiánya, addig a fejlett világban a rĂ©szben 100 Ă©ves kort meghaladĂł eszközök pĂłtlása jelent egyre Ă©getĹ‘bb, Ă©vtizedek Ăłta halogatott, Ă©s mindmáig megoldatlan problĂ©mát. A vĂzhez Ă©s szanitáciĂłhoz fűzĹ‘dĹ‘ „alapvetĹ‘ emberi jog” deklarálása a társadalom szĂ©les körĂ©ben az ingyenes hozzáfĂ©rĂ©s elvárását, mĂg viszonylag szűk rĂ©tegĂ©ben a rászorulĂłk iránti hathatĂłs szolidaritás kĂ©szsĂ©gĂ©t Ă©breszti. A vĂzellátás Ă©s annak alapját kĂ©pezĹ‘ infrastruktĂşra biztosĂtásának költsĂ©gigĂ©nye egy másik társadalmi rĂ©tegzĹ‘dĂ©s mentĂ©n is markáns kĂĽlönbsĂ©geket mutat. MinĂ©l kisebb az ellátási egysĂ©g, a telepĂĽlĂ©s mĂ©rete, annál magasabbak az egy fĹ‘re jutĂł infrastruktĂşra Ă©s szolgáltatási költsĂ©gek, ugyanakkor az itt rendelkezĂ©sre állĂł jövedelmek a legalacsonyabbak. Kutatásom alapját egy országos vĂziközmű-vagyonĂ©rtĂ©kelĂ©s Ă©s egy társadalmi vĂzĂ©rtĂ©k-szemlĂ©let felmĂ©rĂ©s kĂ©pezte. A kutatásokban feltárt eredmĂ©nyeket egyrĂ©szt a telepĂĽlĂ©senkĂ©nt, objektumszinten, avulással korrigált pĂłtlási Ă©rtĂ©k alapon kĂ©pzett vagyonĂ©rtĂ©kelĂ©si adatbázisra Ă©pĂtettem. Ez az adatbázis a hazai telepĂĽlĂ©sek közel negyedĂ©t foglalja magába, a hazai telepĂĽlĂ©sek mĂ©reteloszlását reprezentatĂv mĂłdon megjelenĂtve. A társadalmi vĂzĂ©rtĂ©k-szemlĂ©let felmĂ©rĂ©se egy 5.000 fĹ‘s országos reprezentatĂv mintán törtĂ©nt.
A rendelkezĂ©sre állĂł adatbázisok leĂrĂł statisztikai, valamint korreláciĂł analĂzis Ă©s lineáris regressziĂłs, továbbá klaszterelemzĂ©s mĂłdszerĂ©vel törtĂ©nĹ‘ vizsgálata alapján megalapozott Ă©s a kutatási hipotĂ©ziseket nagy bizonyĂtĂł erĹ‘vel alátámasztĂł megállapĂtások szĂĽlettek.
MegállapĂtottam, hogy a vĂziközmű infrastruktĂşra egy lakosra vetĂtett pĂłtlási költsĂ©gei a kisebb telepĂĽlĂ©seken többszörösĂ©t teszik ki a nagyobb telepĂĽlĂ©seken Ă©lĹ‘kĂ©nek, Ă©s bár a kisebb telepĂĽlĂ©seken csekĂ©ly mĂ©rtĂ©kben magasabbak szolgáltatási dĂjak, de messze nem fedezik a többletköltsĂ©geket. Az egyfĹ‘re jutĂł pĂłtlási szĂĽksĂ©gletek az egy fĹ‘re esĹ‘ vezetĂ©khosszokkal mutatnak szoros összefĂĽggĂ©st, melyek kis telepĂĽlĂ©sek a nagyobb telepĂĽlĂ©sek Ă©rtĂ©keinek 5 szörösĂ©t teszik ki. A vagyongazdálkodás helyzetĂ©t sĂşlyosbĂtják azok a tĂ©nyek, hogy a pĂłtlási szĂĽksĂ©gletek idĹ‘beni eloszlása az ivĂłvĂz ellátĂł rendszerek esetĂ©ben a telepĂĽlĂ©scsoportok szĂ©les körĂ©ben a következĹ‘ 15 Ă©vre összpontosul, ugyanakkor az egyes telepĂĽlĂ©sek szintjĂ©n az egy-egy Ă©vben jelentkezĹ‘ pĂłtlási szĂĽksĂ©gletek az 50 Ă©ves átlagĂ©rtĂ©kek 20-30-40 szeresĂ©t teszik ki. A kis Ă©s nagy telepĂĽlĂ©sen Ă©lĹ‘ társadalmi csoportok tisztában vannak a telepĂĽlĂ©si vĂz- Ă©s csatorna szolgáltatás költsĂ©geinek telepĂĽlĂ©s mĂ©rettĹ‘l fĂĽggĹ‘ jelentĹ‘s kĂĽlönbsĂ©geivel. ÉrzĂ©kelik az infrastruktĂşra megĂşjĂtásának szĂĽksĂ©gessĂ©gĂ©t, Ă©s bár az egyik oldalrĂłl igĂ©nylik, másik oldalrĂłl pedig kĂ©szek annak kompenzálására, a szolidaritásra Ă©s társadalmi szerepvállalásra, azonban nem ismerik annak sĂşlyát Ă©s mĂ©rtĂ©kĂ©t. A pĂłtlĂłlagos források szĂĽksĂ©gszerűsĂ©gĂ©t jĂłl Ă©rzĂ©kelteti, hogy amennyiben a jelenlegi dĂjbefizetĂ©seket változatlannak tekintem, a dĂjbefizetĂ©sek 94%-át kellene pĂłtlási költsĂ©gre fedezetkĂ©nt fĂ©lretenni ahhoz, hogy a teljes rendszer hosszĂştávon önfinanszĂrozĂł legyen.
AjánláskĂ©nt fogalmazom meg azt, hogy az ágazatok közötti (vĂz-csatorna) vagyongazdálkodás összevonásával, valamint a telepĂĽlĂ©si vagyongazdálkodás regionális kezelĂ©sĂ©vel (vĂziközmű rendszerek regionális összevonásával) a pĂłtlási szĂĽksĂ©gletek költsĂ©gei idĹ‘ben kiegyenlĂtettebbĂ©, Ă©s ezáltal a dĂjakban kezelhetĹ‘bbĂ© válnak. További, rĂ©szben kutatási, rĂ©szben gyakorlati feladatnak tekintem a feltárt eredmĂ©nyek szĂ©leskörű társadalmasĂtását, Ă©s a fennállĂł vĂzĂ©rtĂ©k-szakadĂ©k szűkĂtĂ©sĂ©t.
International scientific literature and research results demonstrate a deep and wide gap in the water value. Facilities related to water and sewerage networks providing urban water utility services are more expensive than any other public service infrastructure, and yet, the tariffs of water and sewerage services are the lowest among household expenditures. Climate change, together with population and economic growth pose a fundamental threat to the availability and sustenance of water resources of adequate quantity and quality. While in developing countries it is the lack of infrastructure, in the developed world the replacement of assets, often aged 100 years and over, present increasingly pressing, still unresolved problems put off for decades. The declaration of the “fundamental human right” of access to water and sanitation triggers, in much of the society, an expectation of free-of-charge access, whereas a limited stratus of the population is prompted to manifest effective solidarity with those in need. The cost requirements of water supply and the underlying infrastructure show marked differences along a different social stratification, as well. The smaller the unit of supply, the size of the settlement, the higher the per capita infrastructure and service costs are, at the same time this is where disposable incomes are the lowest. The basis for my research was a nationwide water utility asset valuation and a representative survey of the social water value mindset. Results revealed in the research were built, on the one hand, on the asset valuation database generated by settlement, at object-level, based on replacement values adjusted by obsolescence. This database encompasses nearly a quarter of all Hungarian settlements, reflecting the size distribution of settlements in Hungary in a representative manner. The survey of the water value mindset of society was carried out using a 5000-strong nationwide representative sample.
Based on the analysis of the databases available, using methods of descriptive statistics, correlation analysis and linear regression, as well as cluster analysis, well-founded conclusions were drawn, which unequivocally substantiate research hypotheses. I concluded that per capita replacement costs of water utility infrastructure in smaller settlements are several times higher than those payable by inhabitants of larger settlements and although service charges are only slightly higher, they do not nearly cover additional costs. Per capita replacement needs correlate with per capita pipe length, which are 5-times higher in small settlements than in larger ones. The situation of asset management is further exacerbated by the fact that the distribution over time of replacement needs of drinking water supply systems is concentrated over the next 15 years for a wide range of settlement groups, at the same time, replacement needs manifest in some given year at the level of the individual settlements, amount to 20-30-40 times the 50-year average value.
Social groups living in small and large settlements are aware of the substantial differences in communal water and sewerage service costs depending on the size of the settlement. They also feel the need for the renewal of the infrastructure, and although they require it on the one hand, and are willing to compensate, demonstrate solidarity and social engagement on the other hand, they are not, however, aware of its weight and extent. The need for additional funding sources is suitably demonstrated by the observation that if current tariff payments are regarded as unchanged, 94% of tariff payments should be set aside as funding for replacement costs in order to ensure that the system is self-financing in the long run.
I formulate, as a recommendation, that by combining the asset management of the various sectors (water-sewerage), and administering communal asset management at a regional level (regional consolidation of water utility systems), the costs of replacement needs become more balanced over time and thereby more manageable. I see the broad-ranging involvement of society and the narrowing of the existing water value gap as a further task of partly research, partly practical nature.